DUVANS VINGSLAG
Översättning: Suzanne Täng © Sveriges Television AB 2002
Nej, Merton!
-Var har du varit hela morgonen? -I parken.
-Ensam? -Jag skulle träffa en väninna.
Hon kom aldrig.
För mycket puder. Blunda.
Försök att se ut som om du alltid ägt det. Det är ditt.
-Minns du min systerdotter? -Kate? Jag kände inte igen henne.
Hon har äntligen lämnat sin far. Hon är min myndling nu.
-Du måste komma på besök oftare. -Hon ser inte glad ut.
Det här livet är så nytt för henne. Hon känner ingen utom dig.
Jag måste gå och hälsa på henne.
-Hur trivs ni med ert nya liv? -Utmärkt väl.
Ni ser bekymrad ut. Er moster är expert på såna här tillställningar.
Hon ser vem som passar ihop med vem. Hon bad mig vägleda er.
I det hörnet står lady Baring med sin dotter. Ser ni dem?
Nu vill hon på ett eller annat sätt lotsa dottern tvärs över rummet...
...utan att falla i fontänen. Ser ni mannen i röd väst?
Det är han som är måltavlan. Pengarna - nån måste hålla slottet i gång.
-Vi sitter alla i samma båt. -Har ni också ett slott, lord Mark?
Det har sett bättre dagar. Jag är mer i mitt hus i London.
Men jag vill gärna visa upp båda för er - och er moster, förstås.
-Givetvis. -Så ja! Ett skott värdigt Robin Hood.
Såna dumheter! Överklassen ändrar ingenting självmant!
De talar bara om reformer för att lura oss, den radikala pressen.
-Vem organiserar sammansvärjningen? -Det är rena självbevarelsedriften.
-Ursäkta mig. -Du kan inte gå under meningsutbytet!
-Jag gick just. -Jag trodde hon hade glömt oss.
Jag trodde inte jag skulle få se dig här igen.
-Hur var bröllopet? -Hemskt.
-Hittade moster ingen make åt dig? -Hon försökte.
-Har du tänkt på mitt erbjudande? -Jag tänker aldrig på annat.
Samma tanke i ett helt år? Så tröttsamt!
Tänk om jag skulle gå till moster Maud och be om din hand?
-Gör det! -Vad skulle hon göra?
-Är jag inte god nog för dig? -Du är inte god nog för henne.
-Vi måste vänta en tid. -För att se vad du har att vinna?
Jag gick inte till henne, hon kom till mig.
-Nej, släpp mig! -Jag trodde du tyckte om regn.
-Jag blir dyblöt. Släpp mig! -Inte förrän du lovar.
-Ja, jag ger mig! -Du vet mina villkor.
-Jag tänker inte gifta mig med dig. -Då kommer vi att bli väldigt våta.
Ja, jag lovar!
Var är min ring? Jag måste ha ett bevis.
Kate, är det du?
-Lord Mark har väntat flera timmar. -Jag visste inte att ni skulle komma.
Jag tittade in helt apropå. Jag vill bjuda på lunch i morgon.
Tyvärr, det kan jag inte. Jag ska träffa en vän.
En av dina gamla vänner?
-Gör upp med henne om en annan dag. -Det är för sent att ändra nu.
-Jag kan be min chaufför lämna bud. -Var bor hon?
Det ordnar sig. Jag behöver inte skicka bud.
Jag undrar om mr Merton Densher är på kontoret?
När väntas han tillbaka? Nej, det spelar ingen roll
Det är öppet.
-Du verkar förvånad att se mig. -Ja, det är jag.
-Jag kunde inte komma i väg tidigare. -Jag måste bli klar med det här.
-Var var du? -Med Maud.
-Vad köpte hon åt dig den här gången? -Ingenting.
Jag kunde också ha köpt dig ingenting!
-Här är trevligare än jag trodde. -Så trevligt att du kan flytta hit?
Först måste jag se resten av huset.
Om jag inte släppte i väg dig i kväll - vad skulle hända då?
Jag skulle bli utblottad, vanhedrad och hänvisad till dig.
Bra. Vi öppnar en flaska, och i morgon får alla veta om det.
-Jag är dålig på impulsivitet. -Du somnar och jag väcker dig inte.
Jag somnar inte.
En dag tröttnar du på mig.
-Jag tror det blir precis tvärtom. -Nej, säkert inte.
Till Hyde Park.
Kör till Old Street i stället, tack.
Ska jag säga "välkommen hem"? Vet din moster om att du är här?
Det är därför jag vill tala med dig, pappa. Jag vill lämna henne.
Och flytta till din journalist?
Du vill lämna din moster trots allt hon kan göra för dig?
-Jag älskar honom. -Hur länge varar det utan pengar?
-Det vet jag inte. -Du vet hur länge din mor orkade.
-Jag älskar honom. -Jag älskade henne också.
Inom en månad stal jag från henne. Att bo så här blev hennes död.
-Gör som Maud säger. -Hon har förbjudit mig att träffa dig
Hon har rätt. Det finns ingen gräns för vad hon kan göra för dig.
-Få mig gift med nån jag inte älskar! -Gott gift.
-Tror du att du får del av pengarna? -Det gör jag redan.
Hon skickar mig några shilling i veckan med sin chaufför.
-Är jag en bricka i en affär? -Hur skulle jag annars överleva?
Titta inte på mig så där! Vi är samma skrot och korn.
Ja, och jag har betalat för att din far ska slippa hamna i fängelse.
Men berättade du om de hemliga mötena i Hyde Park? Det lilla rummet i Soho?
-Det angår inte dig! -Jo, det gör det.
Du får inte göra samma misstag som din mor.
Om du träffar din vän igen, avsäger jag mig ansvaret för dig.
Och din far.
-Jag går inte förrän hon kommer ner. -Det har jag redan sagt henne.
Säg det igen! Jag går inte förrän jag talat med henne.
Hon vill inte träffa er.
TRE MÅNADER SENARE
Överfarten från New York tog precis en vecka.
Jag är så glad att vi är här. Milly är som förvandlad.
Vi skulle ha åkt direkt till Venedig, men jag bad att få besöka er först.
-Övertala henne att stanna en tid. -Hon bestämmer, jag är sällskapsdam.
-Du är inte värst talför. -Du har inte gett mig en chans.
Svart klär dig utsökt i kväll.
Har du aldrig blivit tillsagd att inte stirra?
-Känner du henne väl? -Jag önskar jag kände henne bättre.
Hon kunde vara Amerikas drottning... Rik och föräldralös. Värd miljoner.
-Varför sitter du inte bredvid henne? -Jag fick inte för moster Maud.
Äntligen hittar jag dig ensam. Lord Mark har lagt beslag på dig...
Ja, men han har stirrat på dig hela tiden. Det har jag med.
-Jag tror din moster är lite berusad. -Det kunde störa hennes ränksmideri.
-Det låter som om hon var en häxa. -Nej, hon kan inte flyga. Inte än.
Milly!
BRITTISKA STRÅLFORSKNINGSINSTITUTET
Jag såg dig från bussen. Jag trodde du undvek mig.
Jag såg inte dig.
-Vad läser du? -Tennyson.
-Vem har du besökt här? -Några vänner.
Milly! - Ursäkta mig, är det avdelningen för främmande språk?
Nu ska vi se!
Jag hade kastat ut er båda två. De hyllorna är männens domäner.
Varför det? Har jag förändrats? Har jag blivit en sämre människa?
-Det sker gradvis. Titta på Kate! -Hon är väl inte förstörd?
Jo, det ser man på hennes ögon. Det sker mycket bakom de fransarna.
Jag tror vi ska lämna dig tills du nyktrat till.
-Han måste vara kär i dig. -Det hoppas jag inte.
-Mr Merton Densher. -Angenämt, mr Densher.
Vet du vem han är?
Ja, han är vän till familjen.
-Vem är din väninna? -Hon är bjuden. Inte jag.
-Det var ett sätt att få träffa dig. -Har du fått mina brev?
Varför har du inte skrivit? Varför kom du nu?
-Har det gjort ont? -Var det det du ville?
Du kan inte föreställa dig hur svårt det har varit för mig...
-Det var ditt val. -Vi måste vänta.
Nu ska du gå tillbaka och kyssa henne, med den munnen.
Du kom med henne.
Jag kommer snart på besök.
-Stackars Mark. -Han har bjudit dig till sitt gods.
-Jag är bara med som sällskap. -Han är inte min typ.
-Vilken är din typ? -Din vän som kom till partyt.
-Vilken vän? -Han som kom med en äldre kvinna.
-Merton Densher? -Han var tjusig!
-Vad handlar artikeln om? -Sjukhus.
-Bryr du dig om sjukhus? -Det och mycket som du inte vet om.
Det finns en läkare på King's som har en särskild klinik för horor.
Han tar en guinea för oskuldsintyg och två pund för att sy ihop dem.
Han opererar tolvåriga flickor och skickar ut dem på gatan igen-
-och han har just blivit invald i Vetenskapsakademin.
-Tänker du censurera den? -Bara redigera.
Du är väldigt upprörd. Så upprörd att du utelämnat ett ord.
-Känner du till en sir Luke Strett? -Javisst.
Det är en respekterad läkare, blodspecialist. Hur så?
-Han är vän till Milly. -Vem är Milly?
-Min bästa väninna just nu. -Amerikanskan? Skrattet säger allt.
-Du är en snobb. Hon gillar dig. -Hon känner mig inte.
Du är inte så farlig som du tror.
Var inte orolig.
Jättebra!
-Milly! -Kate!
Jag är här med Merton. Ni har visst inte träffats ordentligt?
Jag vill visa dig en sak.
Kate har talat om er hela dan. Jag trodde kanske vi skulle råkas.
Det är lustigt hur det blir. Jag hoppas hon sa trevliga saker om mig?
-Absolut. Ni har gjort intryck. -Det har hon också.
-Vad gör ni två här? -Tittar på målningar.
-Själv flydde jag från regnet. -Tyvärr måste jag till mitt arbete.
Det var trevligt att träffas. Adjö.
-Jag skrämde väl inte bort honom? -Inte alls.
Det är inte som du tror. Han är en gammal vän till familjen.
Fan också!
Titta på min utsikt, Milly! Är den inte underbar?
-Vad är din hemlighet, Milly? -Det är en hemlighet.
Min teori är att du kan inte leva ut förrän du anförtrott den till någon.
-Det är en bra teori. -Ja, inte sant?
-Jag vill tala med dig...förklara. -Mark, du måste gå.
-Jag behöver henne, därav intresset. -Du försummar inte mig. Du är full.
Jag älskar dig. Jag behöver Millys pengar för att behålla mitt hem!
Jag måste gifta mig med henne. Men det blir inte långvarigt.
Hon är sjuk. Mycket sjuk.
I New York vet alla om det. Alla mina vänner...
-Och när hon är borta... -Ut! Annars berättar jag för henne.
Vartenda ord, det svär jag på.
Jag ville bara säga hur ledsen jag är att jag verkade så kallsinnig i dag.
Det är jag.
Mår du inte bra?
-Det är så kallt i mitt rum. -Sov här!
Vad är det för fel?
Ingenting. De här förbaskade aristo- kraterna kan inte ens hålla varmt!
Merton!
-Det här är min väninna Susan. -Kate sa att hon skulle träffa er.
-Nej, hon var upptagen i dag. -Då måste jag ha fattat fel.
Hon förbereder sig för Venedig. Hon följer med Susan och mig dit.
-Susie måste övertyga moster först. -Jag har lovat försöka.
-Vill ni slå er ner? -Nej, jag måste tillbaka till jobbet.
Jag följer er ut.
-Har Kate inte nämnt Venedig? -Vi har inte träffats.
-Är ni inte gamla vänner? -Har hon sagt det?
-Kom med! -Till Venedig?
-Sånt säger bara en prinsessa! -Och såna föraktar ni?
Särskilt prinsessor. Adjö.
-Var var du? -Här.
-Och varför var jag där? -Jag kunde inte komma ifrån.
-Hatar du mig ännu lite mer nu? -Nu är jag både försmådd och förrådd!
-Tyckte du om henne? -Nej.
-Tyckte hon om dig? -Hon bad mig komma med till Venedig.
Gör då det. Jag kommer att finnas där, utan Maud.
-Milly vill ha dig för sig själv. -Hon vill nog hellre ha dig.
Jag åker inte till Venedig. Vill du träffa mig, får du göra det här.
-Är hon vacker? Säg vad du tycker! -Det tycker jag inte.
-Hon är den vackraste jag sett! -Då får ni säkert roligt i Venedig!
-Susie håller ett öga på oss. -Susie är inte bättre än en husa.
Ni två gör precis som ni vill.
-Jag hade planer för dig i sommar. -Jag beklagar. Jag åker ändå.
-Oavsett vad konsekvenserna blir? -Då får jag väl be Milly om hjälp.
-Du hittade snabbt en ny välgörare. -Hon är en god vän.
Du låter dig köpas av vem som helst. När kommer du tillbaka?
Det är hon som bestämmer.
Du behöver lite vackra kläder, så att man inte tror du är en tjänare.
Jag har något till mr Croy. Jag vet att han är här. Ge honom påsen.
Ni kommer att finna allt i sin ordning.
Vänta, Eugenio. Vi tittar på det i mörkret först.
-Är det här ditt? -Det är vårt.
-Tack för att jag fick uppleva detta. -Tack för att du kom med.
Blir du uttråkad, kan du bjuda hit vem du vill. Jag säger bara om.
Vem vill du att jag ska fråga? Ska jag be Merton?
-Det gjorde jag själv. Han sa nej. -Vill du jag ska försöka?
-Bara om du vill. -Bara om du vill.
-Jag känner honom knappt. -Då bjuder vi honom inte.
Såja, såja, ta det lugnt. Försök att vila.
-Merton, varför ändrade du dig? -Jag tänkte komma hela tiden.
Det tog bara lite tid att få ihop pengar. En vän anbefallde hotellet.
Jag trodde i alla fall han var en vän, tills jag såg det.
Buon giorno. Lägg märke till stuck- arbetet, de eleganta arkaderna...
Ett klassiskt exempel på venetiansk barock, förebild för många palats...
Var vänlig och följ mig på raka led. Det var min rumskamrat Giuseppe.
Här har vi Palazzo Denshers berömda termer.
Inrättade med det turkiska badet i Konstantinopel som förebild!
Många anser att det förbleknar bredvid det här senare mästerverket!
-Tre personer, tre gondoler. -Det är gott om plats för tre i en.
Ingen idé att bråka. Jag tar en, så kan du och Milly åka i den andra.
Signorina, era ögon glänser som månen.
Ni är underbar.
Diego flirtar med mig. Hurdan är din italienare, Milly?
Jag ser honom inte, det är för mörkt.
-Hur är det med Merton? Säg något! -Du är visst berusad.
Det är kanske ingen dum idé. Milly, säg att jag lovar hålla tyst.
-Hon lovar att hålla tyst. -Säg att det är för sent.
Varför det? Milly! Kom närmare!
-Kate? -Jag väntar här. Jag har höjdskräck.
-Susie? -Det är långt upp. Orkar du?
-Merton, kommer du med? -Jag gillar inte heller höjder.
Du borde ha följt med henne. Hon bad dig ju.
Varför vill du fösa ihop oss hela tiden? Som i går kväll.
Jag vill inte att hon ska känna sig utanför.
-Hon är förälskad i dig. -Hon känner mig knappt.
Det spelar ingen roll. Hon är som hon är.
-Mår du bra? -Det är varmt. Är det inte varmt?
Inte så värst. Är du yr?
Nu känns det bättre.
Det är inget att oroa sig för. Ett svindelanfall.
-Får vi gå in till henne? -Hon sover. Vi ses senare.
-Du hörde vad Susan sa. -Susan ljög.
Varför skulle hon ljuga?
Milly är dödssjuk.
Det är inte möjligt. Hon ser frisk ut.
-Hur vet du det? -Lord Mark berättade det.
-Varför har hon inget sagt? -Hon vill inte sprida det.
Hon är här för att leva, inte dö. Hon vill inte ha vårt medlidande.
Vad vill hon ha?
Din kärlek.
Hur länge har du vetat att hon är sjuk?
-Jag var inte säker förrän i dag. -Men du visste det tidigare?
Det var därför du ville att jag skulle komma hit? För hennes skull?
För hennes skull...
...och för vår.
-För vår skull? -Vi är allt hon har.
O, vad det är spännande! Ofattbart att vi är här.
Vi ska gå över bron.
Merton, vill du dansa med mig?
-Du är dig inte lik i dag. -På vilket sätt?
Du ser sårad ut. Dina ögon är stora och sorgsna.
Vill du hellre dansa med henne? Eller du kanske är svag för Susan?
-Jag dansar så gärna med dig. -Du är en skicklig lögnare.
Det ser skönt ut. Vänta på mig!
-Vi tappar bort dem. -Bra.
Vart tog de vägen?
De väntar nog på oss vid fontänen.
-Jag trodde jag hade mist dig nu. -Nej.
Det är första gången jag inte har tyckt synd om henne.
Hon var så lycklig när hon dansade med dig.
Jag tänker lämna dig ensam med henne.
-Vad talar du om? -Det vi talade om tidigare.
Titta inte på mig så där. Du har tänkt samma tankar.
Du vill att jag ska förföra en döende flicka.
Och sen tror du att hon lämnar alla sina pengar till mig.
Jag känner henne. Jag vet hur hon älskar.
Och hur älskar du? Visa mig hur du älskar.
-Jag förstår inte. -Om du inte förstår mig...
...så förstår inte jag dig.
-Du hittar dem inte, raring. -De kommer tillbaka hit.
Kate?
Vi tittade efter er överallt.
-Du kunde ha sagt det rent ut. -Vilket?
Ljug inte för mig.
Vad vill du att jag ska säga?
Jag vill veta om du älskar honom.
Nej.
-Varför försvann ni? -Jag ville prata med honom - ensam.
Jag ville berätta för honom att jag inte älskar honom.
Milly, jag åker tillbaka till London i morgon.
-Beror det på mig? -På dig...och Merton...
...och på mig själv. Jag är i vägen.
-Var inte löjlig! -Skulle det göra dig nåt om jag for?
Ljug inte för mig.
Jag vill inte att du ska hata mig.
Det kommer jag inte att göra.
Jo, om jag stannar, kommer du att göra det.
Buon giorno.
God morgon. Sover Kate fortfarande?
Jag har just följt Kate till färjan.
-Jag visste inte att hon skulle åka. -Hon bestämde sig i går kväll.
Hon bad mig hälsa att hon var ledsen att hon inte fick säga adjö.
Jag hoppas att du inte åker, du med.
Nej. Jag trivs bra här.
-Jag vill ta med mig en sån hem. -Fören är mycket tyngre än aktern.
Det är för att ge gondoljären bättre balans.
-Det visste jag inte. -Är jag inte hemskt duktig?
-Men det är inte fören, utan aktern. -Nej, det är fören, det är aktern.
-Jag tycker de ska riva alltihop. -Hur kan du säga så?
-Riva basilikan? -Hela Markusplatsen!
Tänk på den outnyttjade marken! Tusentals kvadratfot!
-Vad skulle du bygga i stället? -Bostäder åt de fattiga.
Så orättvist med känslomässiga argu- ment. Hur kan jag då inte hålla med?
-Håll då med och erkänn dig besegrad. -Aldrig.
Du förlorade!
Han sa inte att han skulle komma, han sa att vi skulle ses. Jag kan gå dit.
-Du kan inte gå ut i ösregnet. -Varför inte? Var gör mig lite regn?
Kom in!
-Jag tänkte komma när regnet slutade. -Det har inte upphört på tre dar nu.
Kom in.
-Susie tror att du undviker oss. -Varför skulle jag göra det?
Precis vad jag sa.
-Vad har du haft för dig i din lya? -Stegat upp golvet, ritat på rutorna.
-Packat dina väskor? -Och packat upp dem igen.
Varför stannade du?
-Jag har inget att återvända till. -Ditt arbete?
Jag tror inte på det jag skriver om. Lidelsen och övertygelsen är låtsad.
Jag tror på dig.
-Varför det? -Jag bara gör det.
Det känns bra.
-Det känns bra? -Ja.
Jag tror det kommer att gå bra. för dig. Fortare än du tror.
-Hur vet du det? -Jag känner en del människor.
-Gick det bra? -Jag försökte imponera på dig.
Jag kommer att göra mig till åtlöje i kväll. Jag känner det.
-Du är berusad, va? -Inte så berusad som jag låtsas vara.
-Hur ska vi få hem dig? -Först ska vi få hem dig.
-Jag går med dig. -Det får du inte.
Då går vi till mitt hotell, och sen går jag hela vägen hem med dig.
Jag anar att du inte hinner skriva, men försök - du måste lugna mig.
Jag följer er runt Venedig, och ibland ser jag dig röra henne...
Då blir jag rädd.
-Det här torget verkar inte bekant. -Nu är det jag som går med dig.
Är du säker på att du vet vägen?
-Då måste jag ha tagit en omväg. -Varför skulle jag göra nåt sånt?
Det vågar jag inte tänka på. Milly, är det här en bra idé?
-Och nu går vi tillbaka. -Vi måste gå in.
-Jag sa att jag skulle göra nåt dumt. -Jag vill inte att du gör det.
Jag låter dig bara ta mig hem, om du lovar att komma till mig i morgon.
-Jag lovar. -Och dan därpå...
...och dan efter det.
Även om du inte svarar, så läs det här brevet om och om igen.
Och varje gång hon ser på dig och varje gång hon ler-
-så glöm inte att jag älskar dig mer.
-Var är alla? Varför arbetar de inte? -Bli inte upprörd.
Hur kan det bli restaurerat om ingen arbetar?
Du kan se det nån annan gång. Det försvinner inte.
Käraste Kate!
Allt jag gjort, det har jag gjort för dig.
Men det blir svårare för var dag.
Hon lever, Kate, i högre grad än någon annan jag känt.
Min kära Kate! Så angenämt!
Vad är det som är så brådskande?
Ni kan inte komma in. Damerna är trötta.
-Är något på tok? -Inget alls.
-Jag vill tala med miss Theale. -Hon vill inte träffa någon.
Hon är mycket trött.
Har någon annan varit här i dag? En engelsman?
-Miss Theale hade besök i morse. -Lord Mark.
Berätta för miss Theale att jag sökt henne. Säg det!
Signor Densher! En dam söker er.
-Är hon sjuk? -Ja.
Är hon döende?
Visste du om det?
-Tar hon emot mig? -Jag tror det.
Om hon frågar dig, så förneka det.
-Säg att det inte är sant. -Vad är det som inte är sant?
-Det som lord Mark berättade. -Vad sa han?
Att du har älskat Kate hela tiden.
-Vilken hela tid? -Ända från början.
Jag såg honom vid Markusplatsen.
Inne på Florian, genom fönstret.
-Varför sa han det? -Han ville gifta sig med Milly.
Han visste att hon inte ville ha honom! Ville han göra henne illa?
-Hur visste han det här om Kate? -Hon måste ha berättat det själv.
Vem mer kände till det?
-Jag hoppades du skulle hitta hit. -Du behövde bara be mig komma.
Det kunde jag inte göra. Jag måste vara lite nödbedd.
-Du ser frisk ut. -Skenet bedrar. Du vet om sjukdomen?
Jag gick ut i går morse. Jag mår bättre på morgnarna.
Stan är stor, men jag trodde jag skulle se dig vandra omkring...
Jag tänkte detsamma. Jag gick till Markusplatsen, Rialto...
Alla platser vi besökt tillsammans.
Vi gick väl om varandra. Jag vek runt hörnet just när du kom...
Jag tänkte på det. Jag stannade på samma plats och väntade i timmar.
Och ändå stötte vi inte på varann...
-När återvänder du till London? -Jag åker inte min väg.
-Vad ska du göra här? -Samma saker som vi gjorde förut.
Ser jag ut att kunna klättra upp i kyrktorn?
-Du kan göra allt du vill? -Inte nu längre.
Jag kan inte lura mig själv i alla evighet.
Det är inte sant, Milly. Det han sa till dig är inte sant.
Titta, vad Mark hade med från London. En kexburk med Ofelia på locket.
Eller i alla fall nån som dör. Han märkte det inte förrän för sent.
Han blev så generad. Han försökte vända den utan att jag märkte det.
Han kan inte göra något rätt. Han kom för att såra mig - med en burk kex!
-Det han sa är inte sant. -Det sa jag, och skickade iväg honom.
Men du trodde honom? Milly?
-Hur kan jag övertyga dig? -Säg ingenting!
Vi två har kommit förbi den punkten.
Jag älskar dig.
Jag älskar er båda två.
Jag är så ledsen...
Jag är så förtvivlat ledsen...
Mitt hjärta ängslas i mitt bröst, dödens fasor har fallit över mig
Fruktan och bävan kommer över mig och förfäran övertäcker mig
Därför säger jag: Ack att jag hade vingar som duvan
Då skulle jag flyga bort och söka mig ett bo
Merton?
-Hörde du mig inte? -Jag var i rummet intill.
När kom du tillbaka?
Det är två veckor sen på fredag.
Jag kunde inte rusa i väg till dig. Jag höll fast vid vårt program.
-Hon var min vän också, Merton. -Javisst. Vi tre vänner...
Varför berättade du för lord Mark om oss?
Du visste att han skulle söka upp henne.
-Det kunde sabotera dina planer! -Jag var rädd att mista dig.
-Det här är till dig. Öppna det. -Det är adresserat till dig.
Det är från Milly. Vill du inte veta vad det står?
Det vet jag. Hon har gjort dig rik.
Ta det. Det är din trofé.
Varför gav du brevet till mig?
Jag ville se vad du skulle göra.
Pengarna får du ändå. Att brevet är borta förändrar inget.
Nej.
Jag tänker skriva till hennes advokater.
Vill du att jag ska övertala dig att behålla hennes pengar?
Jag tar aldrig emot hennes pengar.
Jag älskar dig, Kate.
Jag älskar dig också.
Vad tänker du på?
-Du är fortfarande kär i henne. -Jag var aldrig kär i henne.
Inte medan hon levde.
Jag är ledsen, Kate.
Det spelar ingen roll...ingen roll.
Hon ville att vi skulle vara tillsammans.
Och det kommer vi att vara.
Jag tänker skriva det där brevet.
Du gör precis som du vill.
Jag vill gifta mig med dig, Kate.
Utan hennes pengar.
-Är det ditt villkor? -Ja.
-Får jag också uppställa ett? -Det är klart.
Ge mig ditt hedersord...
...ditt hedersord på...
...att du inte är förälskad i minnet av henne.
Milly! Kom närmare!
Jag tror på dig. Det känns bra.
Jag tror allt kommer att bli bra för dig. Fortare än du anar.
Jag känner en del människor.